Асен Разцветников
Предтечи
1918

chitanka.info

Христос възпря, свали от морно рамо

товара свят и в миг сълза проля.

Бе тиха нощ на лунните измами.

Едничек ужасът трептеше само

над снежните замрежени поля.

И с тъпа безнадеждност във душите

войниците видяха в трепет плах

три кола пред изровен гроб побити

и тримата осъдени да сплитат

през тръпки смръзнали ръце по тях.

Пристъпи черния свещеник плахо

и чу се как хрущеше там снега.

И думите му с ласка прозвучаха.

Но във проклятие замрели бяха

безмълвните попукани уста.

„Безумни!“ Рече и ръка сурово

издигна към небето с укор свят,

но в миг, съзрял там сянката Христова,

той трепна и свалил ръка отново

стъписа се уплашено назад.

И стана тихо — тихо, сякаш вредом

застинаха сребристите лъчи,

нощта се сви задъхана и бледа

и лунний сърп настръхнал се огледа

В безумно разширените очи.

„Другари…“ „Огън!“ Трепет непривичен.

И смесиха се кървав стон и гръм.

Миг… Щракнаха затвори механично.

И стана просто и тъй безразлично

и сякаш всичко беше лунен сън.

И сгушени войниците по двама

възвиха в своя път обратен пак…

И бледния Христос едничек само

целуна тих заринатата яма

и капчиците кръв по белий сняг.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.